Klockan är 05.00 på morgonen.
Och solen tittar fram genom tallarna vid Lake Chunky.
Men det är ingen vanlig morgon.
Fisken måste möta mer än solen idag.
Fisken måste möta-
-Al Bundy-
-abborrens mästare.
Jag FISKAR alltså finns jag.
Här kommer den.
Nu skall jag kasta.
Förlåt, vovven.
När Al lägger sin mask i vattnet-
-faller det en mäktig tystnad över skogen.
Vad för slags varelse skulle våga störa honom?
-Hej, raring. -Galna lommen, så klart.
Ska du åka och fiska, Al?
Fiska? Vad får dig att tro det?
Jo, förresten... Och det här är helt orelaterat.
Jag är inte här nästa vecka ifall du vill något.
Jag kommer att vara-
-på jobbet.
På jobbet?
Det är en fem dagars, 24-timmars, dagsljus-månljus-dagsljus-månljus-rea.
Ja, då har de ju vänt sig till rätt man.
Vem annars skulle klara dagsljus-månljus-
-dagsljus-månljus utan att duscha eller byta kläder?
Skovärlden är inte för veklingar, baby.
Ifall du tänkte ringa, vilket du aldrig gör, men säkert skulle göra den här gången-
-så är alla fruar förbjudna att ringa eller komma i närheten av skoaffären under rean.
Vi är självklart upprörda, särskilt jag.
För Gud ska veta att du är min inspiration.
Al, vänta lite, raring.
Du hade ett hår på huvudet. Ingen fara, jag tog bort det.
Så berätta för mig vart du egentligen ska åka.
Du är inte tuff nog att tvinga fram det.
Jag ska åka på semester.
Duktig pojke. Vart ska vi?
Till en tidig grav, om vi har tur.
Men just nu så ska jag-
-till min chefs stuga i bergen.
För att fiska och dricka och dricka och fiska. Och ibland även fiska och dricka.
I en vecka ska jag låtsas att jag lever.
Titta, Peg, det är tidningspojken.
Ur vägen, sko-snömannen.
Peggy, du kommer aldrig att tro vad Jefferson har gjort.
Missförstått när du skriker "plocka mig" till slaktaren.
Men uppenbarligen så hörde barberaren när du ropade "plocka mig".
Marcy, kan du vända dig mot mig när du pratar med mig.
Du gör det. Du behöver en skylt med "fram" och "bak".
I så fall behöver du en för dina byxor.
Lyssna på det här. Trots att Jefferson har ett jobb-
-så köper han ändå sina luncher med mitt kreditkort.
Du ska se vad mycket dricks han ger servitriserna.
Gissa vad han sa när jag frågade?
"Gullet, jag är snygg."
Det är hans svar på allting.
Vad svarar han på:
"Vart är du på väg med den där lilla pojken?"
Gå och pilla dig i rumpan.
Kvinnor pratar. Jag vägrar tillbringa en enda minut ensam med Jefferson.
Jag vill inte ens vara i samma hus.
Jag har den perfekta lösningen.
Om det är vad jag tror, så måste jag använda mitt veto.
Al och jag ska på semester...
Veto, säger jag. Veto, veto, veto.
Sluta tjura, Al.
Om jag inte får se ett leende, så får du inte följa med.
-Det var bättre. Kom nu. -Du har väl inte glömt nåt?
Nej, inget viktigt.
Vad är det som händer?
Skynda er, barnen.
-Semester. -Semester.
Jag förbannar er!
Jag förbannar er till er värsta mardröm: En evighet tillsammans.
Och ni kan inte lämna sovrummet.
Och mormor är där.
-Och hon har slut på vuxenblöjor. -Bud.
Vad?
Mamma och pappa lämnade oss just ensamma. Utan föräldrar.
Och håll er borta.
Ja. Äntligen ensamma.
Fria. Fria att löpa amok.
Åh, tuttarna kommer att studsa.
Ja, gör dig inte illa på häftklamrarna.
Men, slutet-av-regnbågen, du kan göra vad du vill.
Jag menar, vi har inte varit hemma själva sedan vi var bebisar.
Bud, vi är fria, utan något som helst ansvar.
Hej, vad blir det till frukost?
Jag förbannar ert skabbiga skinn och hästarna ni red in på!
Kolla vad de har gjort. De har lämnat oss med den här lilla snorkråkan.
Jag är hungrig.
Kelly är dum. Det är ingen som hjälper henne.
Just det.
Och tro mig, min hjärna smakar illa.
Tänk om vi inte har någon mat?
Kom igen. Mamma och pappa är inte särskilt utvecklade, men inte ens dyngbaggar-
-skulle åka på semester utan att lämna mat åt sina barn.
Ser du?
Vem vill ha lite bakpulver på ett kex?
Det där är inget kex.
Det är en kackerlacka.
Den kommer rakt emot mig.
Jag vet faktiskt inte vad som flyttade på vad.
Mata mig, annars blir jag odräglig.
Vad ska vi göra, Kel?
Undulattricket.
Mamma använde det när du blev hungrig under våra såpor.
-Vad är det? -När en undulat gör ljud...
...slänger man en filt över buren och den tror att det är natt.
Det kan omöjligt funka.
Mat. Mat. Mat.
Tja, det är en vecka.
Vi kanske ska köpa en spegel och en sittpinne.
Det är ju okej för honom. Men vi då?
Vi fick inga pengar av mamma och pappa. Hur ska vi kunna äta?
Det här borde lära Jefferson en läxa. Han såg mig inte ens smyga ur sängen.
Han har nog inte hämtat sig från att du smög dig i den.
Okej, Brunhildor.
Familjemöte.
Kom igen. Kom igen.
Samla er här.
Okej, stå kvar, jag kommer till er.
Det var bättre.
Det är dags för husets grundregler.
Regel nummer ett:
Det finns två sovrum.
Jag får ett själv.
Ni får dela på ett. Stäng dörren när ni byter om.
Så att ni inte dödar betet.
Regel nummer två:
Att prata med mig.
Al, ingen kommer att prata med dig.
Ingen vill prata med dig. Ingen kommer att prata med dig.
Därför är det så bra att Marcy kom.
-Kvinnor är mycket bättre sällskap än män. -Män är bara i vägen, eller hur?
Tänk om de alla vore döda.
Det skulle inte finnas några sporter, rapar eller Howie Mandel...
Vilken underbar värld det skulle vara.
Vi kanske kan behålla de som är gay.
De är så kul på luncher och så bra på färger.
Utan heterokillar som sårar er, hur skulle de komma på de där fina historierna-
-för de där underbara TV-filmerna?
Vi borde nog inte ha tagit med honom.
-Tur att vi har varandra. -Jag vet.
-Vi är bästa vänner och systrar. -Hej då.
Det kommer vi alltid att vara. Kvinnliga relationer har alltid varit mera stödjande än...
Mitt eget rum.
Titta, pappa.
Det är bara mitt.
Jag har min egen säng.
Jag har alltid önskat mig min egen säng.
Varför har jag aldrig haft en?
Ozzie hade sin egen säng.
Pappan i "Pappa vet bäst" hade sin egen säng.
Mr Donna Reed hade sin egen säng.
Ja, mr Peggy Bundy ska få sin egen säng.
Jag ska fråga Peg om jag får slippa att någonsin sova med henne.
-Hur vågar du kalla mig oansvarig. -Den dagen jag tar order från...
-Kalla mig inte en snyltare. -Använd inte den tonen.
-Jag borde ha betalat för min semester. -Jag vill inte ha några råd från dig.
-Åh, Al. Gör något. -Åh, Al. Gör något.
-Din elaking. -Ät gult snö.
Tjejer. Tjejer. Tjejer.
Tjejer. Skämtar jag? Sjöhaggor...
Vad grälar ni om? Det får inte vara något dumt.
-Det är det inte. -Fortsätt.
Okej. Utan att titta i skåpet-
-säg mig åt vilket håll kopparna ska stå.
Och jag som trodde att det bara var dumt.
Det som är dumt är en kvinna som ställer dem upp-
-så att de samlar damm.
Till hennes försvar, så samlar vi på damm för att göra choklad.
Och ett par veckor senare så blir det gröt av det.
Det handlar inte alls om kopparna, eller hur?
Det som stör dig är hur mina kläder-
-är gjutna till min kropp.
Spara på ditt yppiga dravel, din sasquatchmardröm.
Lugna dig, ditt tuggummi-bröst.
-Vänd på stolen... -Hur vågar du...
-...så samlar den inte damm. -Folk...
-De ska stå upp. -...vill alltid se mina koppar.
Upp och ner.
-Vi frågar Al. -Vi frågar Al.
Är det någon hemma?
Hallå?
Mata mig.
-Mata mig. -Mata mig.
Mata mig. Mata mig.
Det här hade varit ovanligt någon annanstans.
Men med tanke på allt-
-så låter jag det vara.
Bud, har du sett Marcy på sistone?
Jag låg och kramade hennes pyjamas hela dagen och hela natten igår-
-tills jag insåg att hon inte var där.
Jag undrade varför hon var så medgörlig. Jag menar-
-jag fick göra vad jag ville.
Du vet, äta godis och sådär.
Vet du var hon är?
Hon åkte på semester med mamma och pappa. De lämnade oss med den här odågan.
Kallar du mig för en odåga, din lilla...?
Vilken fräck kvinna som lämnar mig bara för att jag använder hennes kreditkort.
Vad gör det om jag använder hennes pengar till att ge dricks?
Jag är ju snygg.
Snygga människor borde få särskilda rättigheter.
Vi borde få våra egna parkeringsplatser.
Med en liten cirkel med ett glittrande leende, för folk blir glada av att se på oss.
Det stämmer verkligen.
Vadå?
Vad skrattar vi snygga människor åt?
Inte du, snygging.
-Du är inte så illa själv. -Ja, eller hur.
Hur vågar Marcy neka mig något? Jag har ju rätt att använda kreditkortet.
Det står ju här: "Marcy D'Arcy."
D'Arcy, det är ju jag.
Jag kom att tänka på en sak.
Det är nästan lika komiskt som om du vore snygg.
Vänta lite.
Det där behövde jag.
Hur som helst, det jag tänkte var...
Jag glömde.
Men vänta, här kommer en annan.
Spendera jättemycket pengar.
När hon kommer hem så uppskattar hon hur lite du spenderade innan.
Ja.
Hur arg kan hon bli?
Vi är ju snygga.
-Vad? -Få honom att sluta.
-Kritisera inte mitt hår. -När klippte du dig?
Du behöver en ny frissa. Du är fast i 70-talet.
Det är vidrigt. Jag står inte ut med att se ditt hår.
För Guds skull. Ditt är hemskt.
-Nej, ditt är det. -Nej, ditt är det.
-Ditt. Al...? -Ditt.
-Kan du lösa en tvist åt oss? -Nej!
Tack, raring.
Al, älskling.
Vem av oss har en hög, vidrig röst?
Jag eller Marcy?
-"Al, älskling". -Han är min man. Jag får kalla honom vad jag vill.
Varför inte kalla honom det du brukar när han inte är där.
Jag är inte stolt över dig. Jag pratar inte om dig.
Jaså? Vem brukar säga: "Vad är skillnaden på Al och ett ägg?
Ett ägg blir klart på tre minuter."
Jag sa två minuter. Och jag sa inte det.
-Hon hatar dig. -Hon ljuger.
Hon är inte ens din fru...
-...och ändå så ljuger hon. -Tystnad, kattor.
Vi har varit här i 10 timmar, och på de 10 timmarna-
-har ni bara varit tysta två gånger.
När jag frågade varför min väska glömdes kvar hemma.
Och när "Oprah" var på TV, vilket är anmärkningsvärt-
-eftersom vi inte har någon TV.
Okej, Al. Jag har bara en fråga till.
Vem av oss har fastast rumpa?
Jag är blind!
Jag är blind nu!
DAG TVÅ
DAG TRE
DAG FYRA
DAG FEM
DAG SEX
DAG SJU
AL SAKNAR SKOAFFÄREN
Är du glad nu, Sju?
Är du glad, Kelly?
Du då, Bud? Är du glad?
Snart blir jag det.
Får jag se på ryggen?
Det här är mycket ovanligt, sir.
Varuhus brukar ha underklädesshower-
-inte killar i sina vardagsrum.
Men ni Kennedys gör ju saker på ert sätt.
Snälla. Kennedy är så formellt.
Kalla mig Bud-Bud.
Det stämmer. Sex dussin rosor.
Det stämmer, från mig.
Det stämmer, till mig.
Äsch, vad fasen.
Skicka ett till dussin till en pyjamas. Samma adress.
Det var den mest avkopplande semester jag har haft.
Det är så det är med kvinnor.
Vi kan gräla och sedan prata om det-
-och lösa det på ett civiliserat sätt som systrar.
-Gud välsigne oss. -Det gjorde han.
Han gjorde oss till kvinnor.
Fast jag saknade faktiskt min Jefferson.
Det gör inget om han ger mycket i dricks. Han är snygg. Jag kan förlåta vad som helst.
Det är bäst för dig att jag inte betalar för det här.
Har du något att säga innan jag dödar dig?
God natt.
Jefferson!
Är du fortfarande arg, raring?
-Gubben? -Ja.
Vet du vad en melvin är?
Nej.
Låt mig visa.
Vi brukade kalla dem för "wedgies".
Kelly, jag vill prata med dig genast.
-Ja, mamma. -Hon gick på det!
Massera, kära du.
Du, mamma.
Var är...?
Vad heter han? Det börjar på L.
-Pappa. -Ja.
-Var är han? -Han klagade på...
...att vi förstörde hans semester, så jag lät honom stanna kvar i två dagar.
Jag lämnade nyckeln på bordet medan han högg ved.
Jag hoppas att han äntligen är nöjd.
Ja, gott folk, gör er redo för två och en halv meter mera snö.
Men det får stackars satarna som är utomhus oroa sig över.
Eller hur, gott folk?
Undertextning: Lara McCarthy